Ajattelun ammattilainen

Main menu

Skip
to content

Etusivu

Lauri
Järvilehto

Haku:

5 helppoa niksiä flow-tilan saavuttamiseksi

20/10/2009

17
kommenttia

Jamaikan salama Usain Bolt on viimeisen vuoden
aikana hämmästyttänyt urheilumaailmaa useaan otteeseen. Boltin tähtihetkiä ovat
olleet Pekingin olympialaisten uusi sadan metrin maailmanennätys 9.69 – jolla
Bolt tuuletti viimeiset kymmenen metriä! Lisäksi Bolt niittasi hiljattain
upouuden maailmanennätyksen 9.58, pudottaen voimassaolevaa ennätystä
ennenkuulumattomat 11 sadasosasekuntia.

Usain Bolt on erinomainen esimerkki siitä, mitä
ihminen voi parhaillaan saada aikaiseksi flow-tilassa.

Flow-tila on ihmisen perustila. Se on se tila,
jossa synnymme maailmaan, ja johon autuaasti kykenevät lapset ja mielenvikaiset.
Me muut elämme jatkuvan informaatiopommituksen keskellä – alati kiihtyvässä
tehtävien ja vaatimusten ristiaallokossa, joka pyrkii tauotta tukkimaan
huomiokanavamme ja näin kampeamaan meidät pois tästä auvoisasta olemisen
vuosta.

Flow-tila on tila, jossa vallitsee täydellinen
keskittyminen käsillä olevaan asiaan. Se on se tila, joka tulee loman toisella
viikolla varpaita välimeressä huljutellessa, sydäntä särkevän kaunista musiikkia
kuunnellessa ja omaa nukkuvaa lasta tuijotellessa. Kaikki seitsemän
huomiokanavaamme ovat silloin kiinnittyneet siihen, mitä olemme tekemässä jopa
siinä määrin, että tietoisuus omasta itsestä tai ajasta katoaa. Tuloksena on
miellyttävä läsnäolon tunne – tunne siitä, että kaikki vain sujuu.

Flow-tilan saavuttaminen ei ole kuitenkaan
huippusprinttereiden tai zen-munkkien yksinoikeus. Kuka tahansa voi päästä
arkitoimissaan flow-tilaan ottamalla selkoa omasta ajattelumaailmastaan ja
elämästään. Seuraavassa esittelen viisi helppoa niksiä, joilla saa raivattua
huomiokanavilleen tilaa niin, että tuloksena on jatkuva flow-tila.

1. Älä tee mitään turhaa

Mieltämme kuormittaa normaalisti kaikenlainen
ylimääräinen häläpälä – siivoamattomat sukkalaatikot ja sen sellainen. Monet
näistä jutuista osoittautuvat tarkemmassa tarkastelussa sellaisiksi, ettei niitä
oikeastaan edes tarvitse tehdä. Ennen kuin siivoat ne ajukopastasi
häiritsemästä, ne putkahtavat kuitenkin aika ajoin mieleesi, tukkien näin
huomiokanaviasi.

Ensisijaista flow-kokemukselle on keskittyminen –
niin elämän päämääränasettelussa kuin päivittäisessä toiminnassakin. Niin
pitkään, kun mielessä liikkuu kaikenlaista turhaa häläpälää, on flow-kokemuksen
saavuttaminen koko lailla hankalaa. Mielen tahdonvaraiseen tyhjentämiseen
kykenevät kuitenkin pääsääntöisesti vain zen-munkit. Mutta onneksi meille
tavallisille tallaajillekin on olemassa konstit turhan häläpälän
siivoamiseksi.

Erityisen tehokas tapa raivata tilaa on kertoa
itselleen, mitä päässä liikkuu. Tämä tapahtuu helpoiten kirjoittamalla. Kirjoita
siis ylös kaikki se, mitä sinun pitää huomenna tehdä ja mieti, onko kaikki
kirjaamasi oikeasti tärkeää. Jos vain suinkin tohdit, ruksaa listalta yli niin
paljon kuin mahdollista.

2. Keskity olennaiseen

Kun olet saanut listasi putsattua niin, että siinä
on jäljellä vain olennainen, muodosta mielikuva siitä, kuinka teet kunkin
tehtävän siihen täydellisesti keskittyen. Mieti, miten huomiset tehtäväsi voivat
sujua parhaimmillaan. Anna mielikuvituksesi lentää – kuvittele käsiesi asentoa,
ruumiisi tuntua, makuja, tuoksuja!

Ja kun huomenna ryhdyt toimeen, tee vain yksi
asia kerrallaan.

Epäilemättä joku keskeyttää huomenna
ajatuksenjuoksusi valistaakseen sinua uuden puertoricolaisen kahvipavun
ihanuudesta – mutta kun olet jättänyt tehtävälistallesi vain olennaisen ja
muodostanut mielikuvan siitä, miten toimesi parhaillaan sujuvat, löydät itsesi
yhä useammin toimiesi keskeltä kepeässä flow-tilassa.

3. Tunne ajatuksesi

Flow-termin lanseeranneen unkarilais-amerikkalaisen
psykologi Mihaly Csikszentmihalyin mukaan flow-kokemukselle ovat olennaista
tarkkarajaiset päämäärät ja tehtävästä saatava välitön palaute. Tekemisen täytyy
siis olla sellaista, että pystyt tunnistamaan milloin olet onnistunut ja milloin
et. Tämä on mahdollista ainoastaan, jos tiedät, minkälaisista
osakokonaisuuksista tehtävät koostuvat.

Normaalisti aika iso osa toiminnastamme koostuu
eteenpäin valuvasta, hahmottomasta puuhastelumössöstä. Usein olemme tietoisia
vain niin sanotuista suurista linjoista. Itse toiminta tapahtuu aika
orgaanisesti sitä sen kummemmin ajattelematta.

Vasta kun annat toiminnallesi rakenteen, josta olet
itse tietoinen, näet kirkkaasti toiminnan tarkkarajaiset päämäärät ja tunnistat
myös pienimmistäkin toimista milloin olet onnistunut. Vaikka flow-kokemuksen
yhteydessä usein puhutaankin huippu-urheilijoista ja taiteilijoista, voi
flow-tilaan päästä minkä tahansa askareen yhteydessä. Jopa tiskaaminen tai
roskien vieminen voi johtaa flow-kokemukseen jos olet riittävän valpas
tunnistaaksesi miten ne suoritettuasi olet askelen jotakin päämäärääsi
lähempänä.

Mieti siis tehtäviäsi tarkastellessasi mitkä
tehtävät ovat yksittäisiä toimia, ja mitkä puolestaan koostuvat useammista
toimista. Esimerkiksi roskien viemistä on aika vaikeaa jakaa osakokonaisuuksiin,
kun taas talon rakentaminen on monimutkainen sarja erilaisia askareita. Henry
Fordin sanoin: ”Mikään tehtävä ei ole erityisen vaikea kun sen jakaa riittävän
pieniin osiin.” Tunne siis tehtäväsi, jotta voit riemuita jokaisesta pienestä
onnistumisesta, joka niistä seuraa.

4. Järjestä toimintasi

Tehtävien tunteminen ei yksinomaan riitä. Itse
asiassa tehtävien silppuaminen pieniin toiminta-atomeihin saattaa jopa aluksi
tuntua ahdistavalta. Näinkö paljon tätä tekemistä olikin?

Jotta puuhastelusälän tulva saadaan suitsettua
aisoihin, täytyy tehtävät myös rakenteistaa niin, että pystyt suoriutumaan
niistä ilman, että ne alkavat riidellä keskenään ajastasi. Jos et satu olemaan
zen-munkki, on tässä likipitäen ainoa järkevä tapa pitää tehtävistä jollakin
tavalla kirjaa. Yksi 1900-luvun mullistavista ajanhallintamenetelmistä oli
tehtävälista. Andrew Carnegie maksoi 1900-luvun alussa tiettävästi tehtävälistan
esitelleelle nokkelikolle eräitä miljoonia – niin riemuissaan hän oli tästä
uuden uutukaisesta innovaatiosta.

Jos teet edellisenä iltana listan seuraavana
päivänä hoidettavista tehtävistä, on toiminnallasi jo rakenne. Tehtävälistaa
monin verroin tehokkaampi tapa rakenteistaa toimintaa on David Allenin kehittämä
Getting Things Done -metodi, josta kirjoitin aiemmassa blogimerkinnässä. Allenin metodi perustuu siihen,
että koostat päivittäisen tehtävälistan tekemisen sijaan listan, johon kirjaat
kaikki asiat, jotka pitää hoitaa, tästä ikuisuuteen. Tehtävät lajitellaan sitten
sen mukaan, missä ja mitä käyttäen ne voidaan tehdä. Näin käsilläsi on aina vain
nippu sellaisia tehtäviä, jotka voit hoitaa heti.

5. Tee merkityksellisiä asioita

Tärkeintä flow-tilaan pääsemisen kannalta on, että
teet jotain merkityksellistä. Tämä ei tarkoita sitä, että jokaisen toimesi
tulisi torjua ilmastonmuutos ja poistaa nälänhätä. Toimintaa rakenteistamalla
itse asiassa pienen pienetkin arkiaskareet muuttuvat merkityksellisiksi. Mutta
tämä on mahdollista vain, jos rakenteistamasi toiminta johtaa pitkällä
tähtäimellä lopputuloksiin, jotka käyvät yksiin arvomaailmasi kanssa.

Hyvinvointi nousee siitä, että tekeminen tuottaa
tuloksia, jotka käyvät yksiin oman arvomaailman kanssa. Tekemisesi täytyy siis
tapahtua viime kädessä oman arvomaailmasi puitteissa. Nyky-yhteiskunnan
monisäikeisessä motivaatiokentässä tämä on helpommin sanottu kuin tehty. Monesti
vaikeinta on ylipäätään tietää mitä haluaa. Tässä auttaa tutkailla omaa
arvomaailmaa. Mieti, mikä on sinusta hyvää ja oikein – ja minkälainen toiminta
johtaa sellaisiin tuloksiin, jotka ovat mielestäsi hyvää ja oikein.

Koska arvot ja päämäärät ovat kuitenkin
pohjimmiltaan aika epämääräisiä ja abstrakteja mokkuloita, kannattaa oman
kutsumuksen löytämistä lähestyä konkretian tasolla. Kirjoita siis ylös lista
kaikesta siitä, mitä haluaisit pystyä tekemään niillä kahdellakymmenellä
neljällä tunnilla, jotka sinulla on käytössäsi vuorokaudessa, jos saisit itse
päättää ihan kaikesta ajastasi. Listalta voit jättää pois syömisen, nukkumisen
ja muut biologiset perustoiminnot – tärkeintä on tunnistaa, mitä erityisesti
juuri sinä haluat tehdä.

Pisteytä aktiviteetit yhdestä kolmeen sen mukaan,
missä määrin pystyt niitä tekemään juuri nyt. Lopuksi tarkastele kirjoittamaasi
listaa ja mieti, mitä sellaisia muutoksia voisit tehdä elämässäsi, jotta joka
ikinen aktiviteetti listalla saisi arvosanakseen kolmosen. Sitten kun pääset
siihen tulokseen teet nimittäin tarkalleen sitä, mitä haluat. Lopuksi voit
pohtia, minkälainen ihminen tekee kaikkea sitä, mitä sinä haluaisit tehdä. Osa
aktiviteeteista voi johtaa ammattiin, toiset taas harrastuksiin. Sinänsä on
yhdentekevää, mistä rahasi ansaitset siinä vaiheessa kun pystyt toteuttamaan
itseäsi täysipainoisesti.

Koska flow-tila seuraa tarkkarajaisesti
asetelluista päämääristä, ei sinun tarvitse ottaa juuri nyt lopputiliä
epämieluisasta työstä päästäksesi flow-tilaan. Keskeistä on tunnistaa päämäärä,
joka mahdollistaa sen, että voit tehdä sitä, mistä pidät. Heti kun saat siitä
kiinni, on jokainen toimesi askel kohti tuota päämäärää – siis jo itsessään
jotain, joka on välillisesti jotain itsellesi olemuksellista.

Näillä viidellä niksillä pääset siis
flow-tilaan:
1) Älä tee mitään turhaa.
2) Keskity olennaiseen.
3)
Tunne ajatuksesi: kirjaa eri tehtävien työvaiheet.
4) Rakenteista
toimintasi: pidä kirjaa toimistasi.
5) Kirjoita ylös se, mitä todella
haluat tehdä.

Nikseissä 1–4 voit käyttää apunasi uutukaista
Ajattelunhallinnan oppaan versiota 2.0. Voit ladata sen itsellesi maksutta täältä.
Määrittelemällä sen, mitä haluat tehdä ja seuraamalla Ajattelunhallinan oppaan
metodeja kuljetat arkesi kepeään flow-tilaan ennen kuin huomaatkaan.

Related

Posted By:
Lauri
Jarvilehto Category: Ajattelu, Hyvinvointi, Lahjakkuus Tags: ajankäyttö, ajattelun ulkoistaminen, elämänlaatu, flow, stressi,
tarkkaavaisuus

Post navigation

« Older Post Vierailukirjoitus
johtajuudesta » Newer Post Filosofian
Akatemia

17 thoughts on “5 helppoa niksiä
flow-tilan saavuttamiseksi”

Heikki
20/10/2009 @ 13:36

Hyvä kirjoitus jälleen!

Tiedän, että blogisi tarkoitus ei ole toimia akateemisena tietoiskuna
saatikka väittelykenttänä, mutta kun toistuvasti kirjoituksissa nousee tuo
seitsemän huomiokanavan käsite esiin, niin olisiko sinulla Millerin ohella
heittää joitain tuoreempia kirjoituksia / tutkimuksia aiheesta?

Vastaa

Lauri
Jarvilehto
20/10/2009 @ 16:24

Heikki,

Huomiokanavan käsitteen tarkoituksena on näissä kirjoituksissa luonnehtia
työmuistin rajallisuutta. Sinänsähän ihmisen työmuistilla tuskin on mitään
eksaktia numeerista rajaa – aika paljon olen törmännyt kirjoituksiin,
joissa argumentoidaan esimerkiksi sen puolesta, että keskeinen tekijä
lyhytkestoisessa muistamisessa on muistettavien yksiköiden *kesto*, ei
niinkään lukumäärä.

Esimerkiksi tässä Miller-kriittisessä paperissa väitetään, että Millerin
tulokset perustuvat englanninkielisten ihmisten numeroiden muistamiseen, jolla
on puolestaan kielellisiä ulottuvuuksia:

http://74.125.155.132/scholar?q=cache:HEA-ObDIGyMJ:scholar.google.com/+magical+urban+legend+miller&hl=en.

Nähdäkseni omien tutkimuksieni kannalta olennaista on vain se, että ihmisen
työmuisti on rajallinen. Tietoisuuden kuormittuminen erilaisista
kognitiivisista häiriötekijöistä johtaa stressiin ja lopulta
toimintakyvyttömyyteen, kun taas työmuistin täysipainoinen käyttö mahdollistaa
läsnäolon ja flow-kokemuksen.

Millerin tutkimus tarjoaa tehokkaan ja kohtalaisen laajalti tunnetun keinon
luonnehtia työmuistin rajallisuutta. Koska tässä ei ole tosiaan tarkoitus
pureutua akateemisella tarkkuudella näihin aiheisiin, koen mielekkäämmäksi
tässä yhteydessä napakan sanankäytön, vaikka käsitteellinen tarkkuus siitä
hieman kärsisikin.

Tässä vielä yksi paperi aiheesta:

http://dionysus.psych.wisc.edu/Lit/Articles/BaddeleyA1974a.pdf

Vastaa

Markus
20/10/2009 @ 17:57

Piti aiemmin jo kommentoida aiheesta, mutta teen sen nyt. Yksi kokeilemisen
arvoinen vinkki: kun tekee ”oikeasti” aivotyöskentelyä ja keskittymistä
vaativaa ongelmanratkaisua, kannattaa hankkia korvatulpat. Paras ratkaisu
olisi ehkä kalliit (?) vastaäänikuulokkeet.

Monet tekevät sen ”mokan”, että kuuntelevat kivaa musaa tms. samalla kun
yrittävät saada jotain briljanttia aikaiseksi. Musiikin kuunteleminen on toki
ihan ok viihdettä, jos tekee rutiininomaisia ja ehkä tylsiä askareita, mutta
fakta on, että musiikki varaa työmuistia ja siten vie arvokasta
prosessointitehoa monimutkaiselta ongelmanratkaisulta. Tietty jos on
ylenpalttisesti sitä mistä niitä tehoja viedä, on sitten kysymys erikseen.

Samaa tekee kaikki se tiedostamiskynnyksemme alapuolelle jäävä kohina ja
hurina. Joku oli jopa tutkinut, kuinka paljon staattinen taustameteli
”tyhmentää” meitä; en nyt harmikseni löydä linkkiä.

Mutta jos haluaa päästä flow’hun, kannattaa kokeilla absoluuttista
hiljaisuutta. Ero on vain niin suuri.

Ja mitä tulee kohtaan 5: olen ehkä vähän eri mieltä. Kun tiedostaa
kristallinkirkkaasti mihin pyrkii ja miksi se on arvokasta, polla reagoi
siihen organisoitumalla tehokkaasti, ts. helpottaa flowhun pääsemistä.
Mielestäni myös kannattaa järjestää elämänsä niin (jos mahdollista), että voi
duuneillaan kokea parantavansa maailmaa. Silloin ei tarvitse fuulata itseään
siitä, että tekee jotain merkityksellistä, arvokasta ja tärkeää. Jälleen
kerran vapautuu resursseja tehokkaaseen aivotyöhön.

Vastaa

Markus
20/10/2009 @ 18:01

Täydennys: eri mieltä siis siitä, kannattaako taistella elämällään
ilmastonmuutosta tai nälänhätää tms. globaalia vääryyttä vastaan/ jonkun
oikean puolesta. Samaa mieltä siitä, ettei ihan kaiken tarvitse sellaiseen
tähdätä, mutta em. suuret päämäärät toki tekevät elämästä kovin motivoivan ja
merkityksellisen ts. tuovat draivia.

Vastaa

Lauri
Jarvilehto
23/10/2009 @ 18:29

Markus,

Vinkkisi korvatulppien käyttämisestä on oivallinen. Huomiokanavia eivät
tietenkään tuki ainoastaan omassa päässä kytevät ajatusprosessit, vaan niiltä
varaavat kaistaa myös kaikenlaiset ulkoiset ärsykkeet. Erityisesti juuri äänet
tuntuvat katkaisevan flow-tilassa tapahtuvan työskentelyn jatkuvasti.

Lukisin mieluusti mainitsemasi jutun staattisesta kohinasta ja työmuistista
– jos löydät sen, laita ihmeessä linkki tulemaan.

Mitä tulee maailmanparantamiseen, olen pohjimmiltaan kanssasi samaa mieltä:
viime kädessä ihmisen päämääränä tulisi olla pyrkimys *kaikkien*
hyvinvointiin – jos tuollaisesta päämäärästä vain saa kiinni. Olen
kuitenkin sitä mieltä, että monelle voi olla aluksi olennaisempaa ratkaista
oman elinpiirin polttavia ongelmia, ennen kuin pystyy operoimaan globaalilla
tasolla. Jos oma pesä käryää, ei kannata tähyillä sammutettavaa
naapurimaassa.

Tarkoitin huomautuksellani ennen kaikkea sitä, ettei kaikessa
arkitoiminnassa tarvitse tähdätä näin pitkälle pystyäkseen voimaan hyvin
– riittää, että toiminnalla on merkitys itselleen asianmukaisessa
viitekehyksessä.

Vastaa

Heikki
30/10/2009 @ 14:37

Tuohon työmuistin kuormitukseen liittyen on ainakin Antti Oulasvirta tehnyt
Helsingin yliopistolla väitöskirjansa. Oulasvirta taitaa enemmän tarkastella
keskeytysten vaikutusta muistisuoriutumiseen sekä sitä, että kaikenlaisissa
tehtävissä (tai kaikilla ihmisillä) keskeytykset eivät ole edes haitaksi.

linkistä löytää tietoa: http://ethesis.helsinki.fi/julkaisut/kay/psyko/vk/oulasvirta/tiiviste.html

Vastaa

Lauri
Jarvilehto
03/11/2009 @ 01:05

Heikki,

Kiitos linkistä! Tutustun materiaaliin pikimmiten. Oulasvirta vaikuttaa
muuten aika mielenkiintoiselta tapaukselta muutenkin.

Vastaa

Päivitysilmoitus: Rautaisannos hidasta aikaa lataa akut uuteen vuoteen «
Ajattelun ammattilainen

Paidaton juoksija oulu
24/03/2010 @ 17:11

Kirjoituksesi 2:ssa kappaleessa toteat, että lapset ja hullut ovat ainoita
ihimsiä, jotka kykenevät Flow-tilaan. Mihaly Csikszentmihalyin (2005, ei
sivunumeroa) mukaan mm. skitsofrenia on tila, jossa ei ole mahdollsita olla
Flow-tilassa, koska skisofreenikon on pakko reagoida jokaiseen ärsykkeeseen.

Flow-tila on vastaava kuin hiljaistumien (zen-meditaatio). Kun ihminen elää
Flow:ssa, hänen ei tarvitse miettiä ulkopuolisia ärsykkeitä, koska hänen
huomionsa (tarkkaavaisuutensa) sulkee ne automaattisesti pois.

Mielestäni Flow-tilaan ei tarvita niksejä (sukkahousujen kanssa tai ilman),
riittää, että elää oman itsensä joka hetki. Ja työ sujuu kuin rock’n’roll,
yes!!!

Vastaa

Lauri
Jarvilehto
24/03/2010 @ 21:24

Arvon juoksija,

Hyvä huomio! Johdin raamatullisen ”autuaita ovat lapset ja mielenvikaiset”
-lausahduksen tekstiini kenties hieman hätiköiden. En suinkaan tarkoita sitä,
että esimerkiksi skitsofreeniset tai vaikkapa vakavasti masentuneet olisivat
flow-tilassa. Kenties joidenkin autistien kohdalla näin voi toki ollakin. Sen
sijaan pienet lapset ovat ainakin oman kokemukseni mukaan niin usein
flow-tilassa, että olen aika vakuuttunut siitä, että se on itse asiassa
ihmisenä olemisen perustila.

Olen kanssasi puoliksi samaa mieltä niksien suhteen: jos joku pääsee
luontaisen intuitiivisesti flow-tilaan, ei niksejä tarvita. Mutta esimerkiksi
itselleni ja monelle muulle toimivat metodit tarjoavat loistavan
mahdollisuuden koulia omaa ajattelua sellaiseen suuntaan, että tuloksena on
flow-tila.

Vastaa

Jorma Salomaa
18/04/2010 @ 23:30

Csikszentmihalyin oivallus oli keksiä vanhalle, puutteelisesti
määritellylle asialle uusi nimi ja ryhtyä soveltamaan ilmiötä arjen
psykologiassa. Hän yrittää tehdä flowsta arkisen toiminnan tukimenetelmän,
eräänlaista elämänhallintaoppia.

Käsittääkseni flow on keskushermoston tila, joka ehkä parhaiten
tunnistetaan minätietoisuuden lakkaamisena tai voimakkaana heikkenemisenä.
Nykyään sen tuntevat parhaiten moottoriurheilijat, vuorikiipeilijät ja
joidenkin muidenkin lajien harrastajat. Oleellista on keskittyminen
suorittamaan tehtävää, jonka onnistuminen edellyttää niin intensiivistä
suoritusta, että sitä on mahdoton tehdä muutoin kuin vaiston varaisesti —
minätietoisuudesta on silloin vain haittaa.

Ilmiön voi kyllä kokea monessa muussakin yhteydessä, esimerkiksi
yksinäisellä patikkaretkellä metsässä. Minätunteen häviämisestä syntyy todella
miellyttävä, suorastaan ekstaattinen olo ja samalla tunne sulautumisesta
ympäristöön. Vanha suomenkielen sana hurmio on ehkä tarkoittanut juuri tätä
vanhastaan tunnettua, mutta harvoin selitettyä ilmiötä.

Käsittääkseni se taipuu aika huonosti nykyaikaisen toimistotyöläisen
arkirutiinien edistämiseen. Ei flow-tilaa voi synnyttää sillä tavoin. Sitä voi
korkeintaan käyttää jonkinlaisena metaforana kun pyritään keskittyneeseen,
tehokkaaseen toimintaan.

Mutta hyvä yritys, ja ainahan se voi synnyttää keskustelua, kuten on
käynytkin. Asiasta kannattaisi messuta enemmänkin, sillä ilmiöhän on todella
mielenkiintoinen — varsinkin kun se ulotetaan
’elämänkatsomusosastolle’.

Vastaa

Lauri
Jarvilehto
19/04/2010 @ 09:48

Jorma,

Tärkeitä huomioita!

Itselleni Csikszentmihalyin määritelmä tarjosi vastauksen liki 20 vuotta
askarruttaneeseen kysymykseen: mikä on se lämmin tunne rintakehässä, joka
syntyy silloin kun kaikki sujuu?

Flow-kokemukseen ei mielestäni liity mitään kauhean mystistä, vaikka se
onkin helppo vetää yli new age -piireissä. Nähdäkseni kyse on vain eliön
optimaalisesta toiminnasta suhteessa ympäristöönsä.

Olet täysin oikeassa siinä, että flow ei rajoitu vain huippusuoritukseen.
Esimerkiksi omaa nukkuvaa lasta tuijotellessa tulee useinkin hyvin voimakas
flow-kokemus.

Olen koittanut itsekin miettiä suomennosta käsitteelle. Mielestäni ’hurmio’
menee ehkä hieman liian paatokselliseksi. Tyytyväisin olen ollut pelkistettyyn
termiin ’läsnäolo’, jos kohta sekin jättää jotakin puuttumaan. Siksi flow
pysyy yhä käsitteistössäni kunnes selkeämpi suomennos ilmaantuu.

Mitä tulee toimistotyöhön, olen tässä kanssasi eri mieltä. Nähdäkseni siinä
vaiheessa kun toiminta suuntautuu pääsääntöisesti itselle merkityksellisiin
päämääriin, voivat mitä arkisimmatkin askareet synnyttää flow-kokemuksen. Itse
olen kokenut tällaisia hetkiä suoraan suhteessa siihen, mitä selkeämmin
arkiaskareet nivoutuvat osaksi jotakin merkittävämpiä elämänsuuntia ja
päämääriä.

Nähdäkseni flow-tila on eräänlainen inhimillinen perustila, ja siihen
takaisin oppiminen on saavutettavissa eliminoimalla turhat ja ulkoa tulevat
motivaattorit elämässä ja mahdollistamalla oman intohimon kannattama
kutsumuksellinen toiminta. Tällöin myös raskaasta ja arkisestakin työstä tulee
mielekästä ja merkityksellistä, hetkessä virtaamista.

Keskeisintä tässä on nähdäkseni kahden tekijän kiteyttäminen: toiminnan
suunnan ja toiminnan rakenteen. Tätä olen käsitellyt toisessa
blogikirjoituksessa, jonka löydät täältä:

http://ajattelunammattilainen.fi/2010/02/24/nelja-ihmisen-perustyyppia/

Vastaa

Päivitysilmoitus: 5 yksinkertaista askelta hyvään elämään « Ajattelun
ammattilainen

Tupavirta
25/05/2011 @ 20:03

Lauri, musta tuntuu, että mää rakastan sua ja tätä tekstiä. Aion kohta
mennä linkistä ajattelunhallinnan oppaaseen. Jännittää! Saankohan kiinni
ajatukset?

Vastaa

Päivitysilmoitus: Milloin viimeksi – menetit ajantajusi? : HimaJooga –
Jooga, Jooga Videot, Jooga Blogit ja Jooga Tapahtumat

Päivitysilmoitus: Tajunnan virtaa etsimässä | Kg-lehti

Jenni
21/07/2014 @ 13:50

Kuis… Flow tarkoittaa käsittääkseni haastavan tehtävän sujuvaa
suorittamista. Siis joku vaativa homma, johon pitää keskittyä ja joka sitten
lähtee kaiken ollessa kohdallaan sujumaan. Mutta tuo laiturilla varpaiden
uittaminen jne. eivät mielestäni täytä tätä vaatimusta. Siis, kun
kirjoitit
”Se on se tila, joka tulee loman toisella viikolla varpaita
välimeressä huljutellessa, sydäntä särkevän kaunista musiikkia kuunnellessa ja
omaa nukkuvaa lasta tuijotellessa. Kaikki seitsemän huomiokanavaamme ovat
silloin kiinnittyneet siihen, mitä olemme tekemässä jopa siinä määrin, että
tietoisuus omasta itsestä tai ajasta katoaa. Tuloksena on miellyttävä
läsnäolon tunne – tunne siitä, että kaikki vain sujuu.”
Tietoisuus ja
ajantaju jne. ehkä katoavat, ja tekeminen sujuu, ja olo on hyvä. Mutta ei se
ehkä tarkoita ihan sitä rentoa oloa laiturin nokassa.

Vastaa

Vastaa Peruuta vastaus

Kirjoita
kommenttisi tähän...

Täytä tietosi alle tai klikkaa kuvaketta kirjautuaksesi sisään:

Sähköposti
(Osoitetta ei koskaan julkaista)

Nimi

Kotisivu

Olet
kommentoimassa WordPress.com -tilin nimissä. ( Log Out / Muuta )

Olet
kommentoimassa Twitter -tilin nimissä. ( Log Out / Muuta )

Olet
kommentoimassa Facebook -tilin nimissä. ( Log Out / Muuta )

Olet
kommentoimassa Google+ -tilin nimissä. ( Log Out / Muuta )

Peruuta

Muodostetaan yhteyttä palveluun %s

Notify me of new
comments via email.

Ilmoita
uusista artikkeleista sähköpostilla.

Tilaa ajattelun
ammattilainen

Tilaa Ajattelun ammattilainen sähköpostiisi:

Liity 5 183 muun seuraajan joukkoon

Palaute ja yhteydenotot

lauri.jarvilehto - at -
filosofianakatemia.fi

Facebook

Twitter

Seuraa Twitterissä

Uusimmat kommentit

Tapio Salo on Mikä
on valtion tehtävä?

Antti on 5
yleisintä argumenttivirhettä – ja miten selviät niistä

pekkasavolainen on Mikä
on valtion tehtävä?

pekkasavolainen on Mikä
on valtion tehtävä?

Tapio Salo on Mikä
on valtion tehtävä?

Tietoa kirjoittajasta

Lauri
Järvilehto

Arkisto
Valitse kuukausi
lokakuu 2014
syyskuu 2014
elokuu 2014
kesäkuu 2014
toukokuu 2014
tammikuu 2014
joulukuu 2013
marraskuu 2013
lokakuu 2013
syyskuu 2013
elokuu 2013
kesäkuu 2013
toukokuu 2013
huhtikuu 2013
tammikuu 2013
joulukuu 2012
marraskuu 2012
lokakuu 2012
syyskuu 2012
elokuu 2012
kesäkuu 2012
toukokuu 2012
huhtikuu 2012
maaliskuu 2012
helmikuu 2012
tammikuu 2012
joulukuu 2011
marraskuu 2011
lokakuu 2011
syyskuu 2011
elokuu 2011
kesäkuu 2011
toukokuu 2011
huhtikuu 2011
maaliskuu 2011
helmikuu 2011
tammikuu 2011
joulukuu 2010
marraskuu 2010
lokakuu 2010
syyskuu 2010
elokuu 2010
kesäkuu 2010
toukokuu 2010
huhtikuu 2010
maaliskuu 2010
helmikuu 2010
tammikuu 2010
joulukuu 2009
marraskuu 2009
lokakuu 2009
syyskuu 2009
elokuu 2009
heinäkuu 2009

Filosofian Akatemia

Pidä blogia
WordPress.comissa. | The ThemeMin Theme. Design by
Themify.

Seuraa

Follow “Ajattelun
ammattilainen”

Get every new post delivered to your Inbox.

Liity 5 183 muun seuraajan joukkoon

Build a
website with WordPress.com